I tidigare avsnitt...
-Vet du vad Brakebills är? -Nej.
Som ett hemligt Yale som kräver magikunskaper.
-Jag har magikunskaper. -Jag med.
-Jag fick just ditt mejl. -Mitt femte mejl.
-Vad menar du? -Hon är inte sig själv.
Hon är som ett spöke. Inte Julia.
Säg att de hade fel. De måste testa mig igen.
De skulle märka det. Det är nog inte din grej.
-Och du...? -Bäst i New York.
Jag kan lära rätt personer allt jag kan.
-Vem försöker vi kontakta? -Min bror, Charlie. Han är död.
Vi gjorde verkligen fel i besvärjelsen.
Nu ska du få lära dig magi.
Bli inte för exalterad. Börja försiktigt.
Jag är inte försiktig av mig.
Att vara magiker har alltid delvis handlat om-
-att skaffa sig makt.
Makt över en själv och elementen. Makt över framtiden.
Den värld ni omges av.
Han har något att berätta.
Men den är inte lättvunnen.
Det finns anledningar till att vi följer en viss läroplan.
Om man fokuserar på fel saker och saknar vägledning-
-kan det bli mycket farligt.
Det finns vissa energier och vissa besvärjelser-
-som är för kraftfulla för en enda magiker.
Om man tappar kontrollen vänder de sig mot en.
De tar kål på en och förtär en. Förändrar en till något annat.
Nu när jag har er uppmärksamhet-
-så ska vi testa er för att ta reda på vilken som är er disciplin.
Den visar vilka ni är, och med rätt vägledning kan ni nå oanade höjder.
Ni hittar schemalagda tider och inbjudningar i era väskor.
Hej, det är jag. Jag fick ditt meddelande.
Förlåt, det tog lång tid. Jag kommer snart. Jag älskar dig.
Det blir aldrig förlegat. Att hålla något hemligt.
Du har magi. Det har inte de.
Det är bättre än pengar. Bättre än sex.
Fast det beror väl på.
James märker knappt något. Vi har båda haft fullt upp med skolan.
Alla har vi många bollar i luften.
Du är fantastisk, men glöm inte att hålla tungan rätt i mun.
-Låt inte pojkvännen följa efter dig. -Jag tar hand om det.
Jag vet. Jag bara påpekar det.
De här är lovande.
Jag får en stark känsla av blå och rosa toner.
Är det Alice Quinn? Slå dig ner, Alice.
Det är annorlunda, men jag vill ha ett kontor jag kan gå till-
-utan att falla nedför trappor jag inte ser.
Det går fort, Alice. Visa professor March vad du kan.
Jag gjorde många korttrick och använde magi på riktigt ibland.
Förutsägningar kan vara psy-magi. Försvinnande kan tyda på illusion.
-Märkligt. -Vad då?
Försök hålla i de här. Och tänk på det grekiska alfabetet.
Nej.
Förtjusande, miss Quinn. Mycket avancerat.
Fysisk magi, utan tvekan.
Stirra på den.
Nej, du är inte herbalist.
Får man lämna det obestämt?
Sunderland sa att det kan bli så. Jag får försöka igen nästa år.
-Vad är din disciplin? -Fosforomanti.
-Jag böjer ljus. -Det var som fan!
-Det finns häftigare saker. -Du har ljusböjningskraft.
Jag är ingenting. En ingenmantiker.
-Varför bor du då i The Cottage? -De har gott om plats.
Det sägs att de har en fantastisk drink. Det kan inte vara så farligt.
KLIV PÅ!
-Finns det ingen dörrklocka? -Nej.
"Kliv på." Vi måste komma på hur.
Jaha... Vilka idioter!
Det kan bli svårt.
Din ljusböjargrej, då? Vi kan använda ett förstoringsglas.
Brände du någonsin myror när du var liten?
Nej, det är ju avskyvärt.
Fosforomanti!
Varför dröjde ni så? Jag är vrålhungrig.
Välkommen till vår enkla boning.
Fan!
Du och förstaårskillarna. Varför vill du alltid ha något nytt?
Kom igen nu. Han är en överspänd supernörd.
Vi älskar såna.
-Jag dricker inte så ofta, Quentin. -Det märks inte.
Den borde ha fungerat. Besvärjelsen för att kontakta min bror.
Jag gick igenom den mängder av gånger.
Borde? Det låter som om du vill försöka igen.
-Det vill du väl inte? -Jag vill veta sanningen.
Besvärjelsen vi läste var som ett telefonsamtal.
Vi fick kontakt, men han svarade inte. Och då svarade Besten.
Men frågan är fortfarande var Charlie finns.
Förra gången vi ställde frågan var det en person som dog.
Strunt samma, du bryr dig inte.
Jag bryr mig visst. Jag vill hjälpa dig, men...
Visst ja! Har du läst Teukolskij än?
Man kan hitta andar från avlidna med en lokaliseringsbesvärjelse-
-om de vill bli hittade.
Vilka dumheter! Du är dum. Du ser dum ut.
Har någon en tändsticka?
-Det fungerar inte. -Gå bara vidare.
Såja. Äntligen!
-Det är nog fontänen. -Jag har aldrig gillat den.
Eliot säger att den är förtrollad.
Den sägs vara bottenlös, så psy-magikerna älskar den.
Självmordsfontänen.
-Tror du att din bror...? -Nej. Han var inte sån.
Han var en sån som alltid ordnade saker åt andra.
Han var en god människa.
Besvärjelsen som frammanade en glashäst var något han lärde mig.
Nu går vi. Det händer ingenting.
Det är meningslöst! Psy-magi? Sunderland borde ha stryk!
-Du borde ha förutsett det här. -Lägg av!
Vänta lite...
Lägg av! Ska vi göra det igen?
-Kan du stänga av din hjärna? -Jag har försökt.
Allvarligt? Taylor Swift?
Jag har inte alls fått Taylor Swift på hjärnan.
Okej, jag ska jobba på det.
-Det är stort och ljust. -Det ser jättefint ut.
Förlåt, jag trodde att vi skulle läsa på Yale till hösten.
-Va? -Kan vi prata om det här nu?
Vad tänker du på? Varför pratar jag med mig själv?
Jag har haft fullt upp i skolan.
-Träffar du någon annan? -Nej! Varför frågar du det?
Du är annorlunda. Du försvinner och du svarar inte i mobilen.
-Jag känner mig lurad. -Det blir du inte.
Du... Jag älskar dig. Det vet du ju.
Jag vet att jag har varit grinig, men nu känns det bättre.
Kom igen, James!
Du...
-Har någon begått självmord här? -15 studenter och en dekan.
Van Pelt. Fontänen är döpt efter honom.
Det är något som känns fel här.
Från och med nu får ni inte gå till Van Pelt-fontänen.
Det har skett ett intrång.
Det är troligen en enkel hemsökelse.
När vi flyttade sköldarna kan den ha frigjorts likt en mus i en husvägg.
Ingen blev allvarligt skadad. Båda studenterna återhämtar sig.
Men håll er borta därifrån tills vi får kontroll på den.
-Det kan väl ha varit Charlie? -Vet inte. Kanske.
Annars är det en konstig slump.
Om det var Charlie borde han väl ha försökt ta kontakt?
Han kanske har gjort det.
Det är utan tvekan Charlie.
-Varför ville han dränka psy-magiker? -Har du träffat dem?
Pratar ni om det som hände vid Woof?
-Det är ett privat samtal. -Mjau!
-Vad nu? -Jag litar inte på henne.
Lyssna nu. Det verkar våldsamt att försöka dränka någon.
Han förstod det kanske inte. Andar kan bli förvirrade.
-Hur ska vi undvika att bli dränkta? -Jag vet inte.
Men en sak i taget. Jag har hittat fler besvärjelser.
Vi vet inte hur Charlie dog och månen står fel...
-Margo kanske... -En maorisk besvärjelse.
Men då måste jag kapa ett finger.
Quentin! Jag behöver hjälp på en gång.
-Kom. -Okej.
Du vet inte allt, så du kanske inte behöver en besvärjelse.
Du kanske behöver information. Och Margos disciplin är skvaller.
Vi har ett riktigt problem.
Är det i lådan?
Professor Sunderland letade efter en bok från biblioteket.
-Men den är borta. -Hur rör det lådan?
På Brakebills är böcker inte bara böcker.
-Vi får inte böter om en försvinner. -Vad händer då?
Vi har fester ibland. Någon tog en bok under en fest.
Om vi inte hittar boken så kommer våra fester att granskas.
Tänker du berätta vad som finns i lådan?
Vad fan är det?!
Den försvunna boken är volym 1. Det där är volym 2.
Hon leder oss till sin partner.
Odemknout.
Odemknout. Fan!
Låt mig försöka igen.
Det borde vara lätt. Du tänker på annat.
-Jag har mycket att tänka på. -Nej, bara besvärjelsen.
Hur klarar du av att balansera magin och ditt liv?
Jag förstår inte frågan.
Jag dömer dig inte. Jag började som du. Du har ett liv.
En pojkvän. Du tycker nog att han håller dig fokuserad.
På sätt och vis.
Eller så är han din reservplan om du misslyckas här.
Man måste vara uppriktig om magin ska fungera.
Något bara stämmer när man ger allt.
De riktigt stora grejerna klarar man inte förrän man släpper skyddsnätet.
-Jag behöver din hjälp. -Det var väl inte så svårt?
Jag vill veta vad som hände min bror. Han var student här för fem år sen.
Han var fysikmagiker. Han hette Charlie och han dog.
Jag har hört talas om det.
Vid Woof, va? För fem eller sex år sen.
-Nu förstår jag! -Vad då?
Du. Det där obekväma.
Ilskan under den outsägliga tragiken som du bär likt en parfym.
Kan du berätta vad du vet om Charlie?
Tyvärr måste jag erkänna att jag inte vet något.
Men det fanns en tjej i Charlies årskurs som kan veta.
-Emily Greenstreet. -Vem var hon?
Bara en tjej. Men när han dog tog hon illa vid sig.
Hon hoppade av och slutade med magin. Det var något av en skandal.
-Var finns hon nu? -I stan.
Fogg gav henne ett jobb. Då vet man att de döljer något.
Jag vet hur vi ska hitta henne. Jag kan visa dig.
-Jag besöker henne helst ensam. -Jag vet, men vad har du för val?
Penny. Välkommen.
Jag visste att du skulle komma. Du kommer att tycka om det här.
Alkoverna är avsedda för meditation, medan de avskilda områdena-
-är till för att gråta och bearbeta.
Vi kallar den "förstärkaren".
Det är som att öka psy-kraften till 11.
-Varför skulle man göra det? -Jag fattar. Du stänger den ute.
Du måste ta kontrollen, annars ställer den till det för dig.
-Men det är här du kan öva. -Jaha... Hur då?
Sitt ner och slappna av. Låt tankarna löpa.
Men du måste börja med att släppa taget, tuffing.
Prata mindre. Rör mig inte.
Hjälp! Hjälp mig!
Emily?
Spring inte! Mina skor är obekväma.
Ni kommer väl från Brakebills? Jag har lagt den tiden bakom mig.
Charlie var min bror.
Jag vill bara veta vad han råkade ut för.
Din bror räddade mitt liv. Eller försökte åtminstone.
Jag föll för en lärare.
Jag vet hur det låter, men jag var ung och han älskade mig.
Men han var gift.
Ni vet hur det är i den åldern. Man får för sig dumma saker.
Som vad då?
Jag trodde att jag kunde få honom att älska mig igen.
-Med en kärleksbesvärjelse? -Nej.
Jag ville göra mig själv vackrare.
Berättade ingen att det var farligt?
Jag visste det, men intalade mig att det var det enda sättet.
Det tog flera veckor att räkna ut hur man gör.
När jag väl kom på det kan ni tänka er hur det gick.
Nej!
Jag tänkte ta livet av mig.
Emily! Vänta!
Vad har hänt? Vad har du gjort?
Snälla... Jag vill bara hjälpa dig.
-Berätta det inte för någon. -Självklart inte.
Vänta här. Jag ska ordna det.
Han blandade en massa saker.
Det var helt obeprövat.
Jag trodde faktiskt att han skulle kunna hjälpa mig.
Han var en duktig magiker.
Han skulle ha gjort vad som helst för mig.
Det var mycket. Det blev för mycket.
Jag bad honom att sluta, men han lyssnade inte.
Och då tappade han kontrollen.
Energin förtärde honom-
-tills han inte fanns kvar längre. Han blev...
-Vet ni vad en niffin är? -Nej.
-Ja. -När man förtärs av energin.
Bara magin återstår, men själv är man inte kvar längre.
Man är förlorad.
-Vart tog Charlie vägen? -Jag vet inte. Han försvann bara.
Jag träffade honom aldrig mer.
Vem hjälpte dig med det här sen?
-Min lärare. -Då fick du hans uppmärksamhet.
Jag slutade med magin och har aldrig ångrat mig.
Jag beklagar verkligen det som hände Charlie.
Hör du? Hon börjar bli uppjagad. Det är nog i närheten.
Håll i den här.
Det är en massa magisköldar här.
Naturhäxor. Amatörer. Magins D-liga. Sorgliga och desperata människor.
En gång erbjöd sig en av dem att suga av mig mot en besvärjelse.
Jag sköter snacket.
-Är de häxor? -Visst är det patetiskt?
Här försöker de med Popper 4. Det är smärtsamt.
Ni har visst något att sälja?
-Quentin? -Hej.
-Vad fan gör du här? -Vad gör du här?
-Känner du dem? -Ja, de kommer från Brakebills.
-Vi är vänner. -Från Brakebills.
Vi är utbildade och vi vill ha vår bok.
Vi har inte er idiotiska bok.
-Håller de på att...? -Ja. Kärleken segrar.
Hallå! Är det allt du har att säga?
Prata inte med henne.
Vad sysslar du med, Jules? Du är bättre än så här.
-Jag har inget val. -Jo!
Jag fick inte magin till skänks.
Jag bad dig att berätta för dem om mig.
Jag trodde att de skulle testa mig igen.
Sen trodde jag att de skulle komma och radera mitt minne.
Men sen väntade jag bara.
Det tog flera veckor att förstå att du inget hade sagt.
Jules...
-Du var min bästa vän. -Ja, så jag släppte det.
Vad menar du med det?
Folk på Brakebills kan böja ljus, läsa tankar och flyga.
Du kan göra ett partytrick.
Så det är så här du är på riktigt?
Har du tänkt på hur du behandlade mig?
Va? Jag har alltid ställt upp.
Du var snäll mot stackars lilla Q som inte fick ordning på livet.
Du och James tyckte bara synd om mig.
-Det är sant, Julia! -Det är det inte alls.
Du vet vad jag kände för dig. Erkänn det bara.
Ska du straffa mig för det?
Vad mer kan jag säga? Du kan inte skuldbelägga mig.
Vet James ens att du är här och horar ut dig mot besvärjelser?
Sluta gå ner dig för att du är sur för att du har misslyckats med något.
Förlåt, men jag menar det.
Du kan råka illa ut på grund av det här.
Väx upp.
Älskar du magi?
Känner du det i själen?
Är det ditt hemliga inre?
Just det. Då vet du hur det känns.
Hoppa in!
-Hur är det med huvudet, Penny? -Hur tror du?
-Vad är det för fel på mig? -Ingenting.
Jag trodde att du var psy-magiker, men det är mer invecklat än så.
Du är en resenär.
Vad för något?
Den ovanligaste och svåraste disciplinen.
Resenärer kan ta sig vart de vill på en gång, som du gjorde.
Men du kan, med mycket träning, röra dig mellan världar.
-Fara till andra världar? -Ja, om gåvan inte dödar dig först.
Det var ju toppen...
Vet du varför jag är här? För att säga dig det här.
Du har lagt ett lager likgiltighet över din självömkan hela livet.
Det här är inget skämt. Du får inte tramsa mer nu.
Du ska studera och bemästra det här. Är det förstått?
Värst vad du är förstående, blinde man.
Säg ja. Jag ser inte om du nickar.
Okej då. Ja.
-Ska vi köra till Brakebills? -Vi är redan framme.
Penny!
Jag har lärt mig mycket om resande under åren.
Vi ska träffas enskilt för att lära dig hantera förmågan.
Ja, innan du hamnar i en vulkan av misstag.
Hon har rätt. Vi var bästa vänner.
-Borde vi hjälpa till? -Nej.
Släpp in mig!
Jag vet inte hur det kunde gå så snett.
Du fick reda på vem du är och hon fick veta vem hon inte är.
Livet.
Vet du vad...? Nu låter vi bli att prata.
Hur länge tänkte ni lämna mig där ute?
Strunt samma. Nu är du hos de dina.
Skål för det. Herregud...
Skål.
Är det här en niffinask?
-Har den ett lock? -Nej.
En niffin blir ett med träet och kan inte komma ut.
-Hur aktiverar man den? -Man mässar "jag binder dig".
Det låter lite enkelt.
Det krävdes en månads arbete att förtrolla den.
Är det här förtrollnings-research?
-Vi ska inte använda asken. -Va?
Vi ska få Charlie tillbaka.
Nu är det dags för mig att titta på dig som om du är galen.
Jag har själv läst på lite om niffin.
De är inte ens vid liv. De är något annat.
Jag kan inte förklara det, men jag vet att han finns där ute.
Står det att en niffin kan upphävas?
Det står inte att det inte går. Direkt.
En besvärjelse kan i teorin omvandla metakvantenergi till materia.
-Med en förvandlingsritual så... -Det låter svårt.
-Bara för att du inte klarar det? -Ingen kan. Man måste improvisera.
-Du är duktig. -Var inte nedlåtande.
-Det är ingen bra idé. -Men vad vet du?
Du lärde dig magi för tre månader sen.
-Men jag märker att det är vansinne. -Okej. Stanna här då.
Jag ville veta vad Charlie råkade ut för och jag tänker hjälpa honom.
Tack för att du kom.
Jag blev förvånad över samtalet. Jag trodde att du skulle försvinna.
Är allt som det ska? Ska vi prata om det? Snälla?
-Sista chansen, Julia. -Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag blev inblandad i något.
Det fick mig att vilja lämna allt. Livet, skolan, allt.
-Jag fick det på hjärnan och... -Och...?
Berätta bara, Jules.
Det är Adderall.
Jag började ta det när jag sökte till forskarutbildningen.
Sen tog jag mer och mer.
Jag vet att jag har varit jobbig, men jag har börjat gå på möten.
Oj...
Jag... Får jag...?
-Får jag krama dig? -Det vill jag gärna.
-Det är ingen fara, Jules. -Jag älskar dig verkligen.
Jag vet. Jag är fantastisk.
Nu är vi framme.
Gå fram till förvandlingsplatsen. Visa upp dig.
-Det finns ett tredje steg. -Vad då?
Jag måste åkalla honom med något personligt mellan oss.
Charlie sjöng för mig när jag var ledsen. Alltså nästan alltid.
Är det från "Breakfast Club"?
Titta, Alice.
Charlie?
-Är det du, Charlie? -Alice!
Charlie... Det är otroligt!
Jag har saknat dig så mycket! Jag vet inte vad jag ska säga.
Vad gör du, Charlie? Du gör mig illa!
Du är bara förvirrad... Det är ju jag.
-Varför gör du så här, Charlie? -Varför?
-Vi borde inte... -Jag vet att det är du, Charlie.
Alice!
Sluta, Charlie! Jag kan hjälpa dig.
Sluta, Alice!
Han kommer att döda oss. Sluta.
-Tyst, jag klarar det. -Det är inte Charlie!
Du är bunden.
Seni baglamak!
-Nej! -Jag binder dig!
Jag binder dig!
Du tog med asken.
Ja.
-Han tänkte döda dig. -Varför skulle du behöva rädda mig?
Fan ta dig, Quentin! Du vet inte ens vad jag gjorde.
Jag var så nära och nu är han borta!
-Vart ska du ta vägen, kissekatt? -Nu har jag fått nog.
-Då får du mindre konkurrens. -Alice...
Jag tycker om konkurrens.
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com